Невелике польське містечко Болеславець може стати справжнім відкриттям для тих, хто не чув про нього раніше. При відносній невідомості, кількість пам’яток та історична атмосфера тут просто неймовірна. Від кордону з Німеччиною - усього 50 км, місто часто входило до її складу, і німецький дух тут також присутній, як і історична назва (до 1945) на їх манер - Бунцлау.
При чому бродити тут виявилось цікаво не тільки історичним центром, а й випадковими районами, раз виникла така можливість. Вулиця Забобже:
Костьол на західній околиці та будинки коло нього:
Головною нецентральною пам’яткою міста є віадук через річку Бубр (бобер, тобто), найдовший у Польщі (490 метрів).
Збудували його в 19 ст., хоча зараз по виду і не скажеш, так він до блиску відшліфований. Віадук - робота німців, тому й логічно, що на другому столітті свого віку він як новенький. Стилістично нагадує австрійські аналоги в західній Україні.
Уночі ще й підсвічується:
Але будемо пробиратись до центру. Тут нас зустрічає неоготичний не храм, і не ратуша, а просто районний суд:
Ну а головна родзинка Болеславця - площа Ринок, яку називають ледь не однією із найгарніших у Європі.
У її центрі знаходиться ратуша 1525 року. Від початкової споруди лишилась готична вежа, а основа у 18 ст. була перебудована в бароковому стилі.
Барельєф на ратуші:
Ренесансні будиночки на Ринку - просто казка. Відчуття, ніби то малюнок чи декорація для історичного кіно.
На розі Ринку та вул. Дашинського:
Люки в центрі неодмінно з атрибутикою:
А от людей мало, із місцевих мешканців, здається, навіть ворон було більше.
Просто на площі перед фонтаном встановлені лежаки. Хочеш комфортно посидіти, споглядаючи ратушу - не питання, але бажаючих на той момент не було.
Довелось виправляти ситуацію:)
На схід від площі - готичний костьол 13-14 ст., але на ремонті був і в невдалому світлі.
Якщо ж пройтись у південно-західному напрямку, знайдемо ще один костьол, протестантський. Зведений в 1756 р. на місці колишнього замку. Сама його споруда аскетична й безлика, але виділяється височезна дзвіниця, яку видно з багатьох точок навколо.
Контрастна руїна біля костьолу:
Замку як такого у Болеславці не зберіглося, але присутні фрагменти оборонних стін міста з кількома вежами.
Ця стіна знаходиться осторонь інших і прилягає до музею кераміки:
Пястівська брама - атмосферний прохід вулицею Кутузова на площу Ринок:
Провінційна архітектура Болеславця:
Деталі:
Саме у цьому місті в 1813 році помер відомий полководець Михайло Кутузов. На його честь в центрі встановлено масивний обеліск.
Один тільки перелік звань та регалій чого вартий, займає одну із сторін колони.
Меморіал на честь польського збройного підпілля, що діяло тут у 1939 році (якщо я правильно зрозумів):
Окрім усього іншого, Болеславець є центром виготовлення керамічного посуду з багатовіковою історією. У зв’язку з цим тут присутній і вищезгаданий музей, і фірмові магазини. Керамічна тема активно експлуатується і в оформленні скверів чи навіть будинків, тому її часто можна побачити в найнесподіваніших місцях по всьому місту.