Продовжуємо заглиблюватись у прикордонні з Україною райони Польщі, і після дерев’яних церков пора трішки переходити до палаців та замків.
І чи не найближчий до України (25 км) палац знаходиться у селі Вільшаниця Ліського повіту.
Палац Бєса був збудований у 1905 році. Має несиметричну форму з бічною башточкою, завдяки чому з кожної сторони виглядає по-своєму.
Оточений ставком у формі букви С. Все культурно й благородно, зараз це готельно-ресторанний комплекс.
Шляхетне панство знало, що найкращі види будуть від води (у нашому випадку від льоду).
Вільшаниця - від початку лемківське село. Муровану церкву збудовано у 1923 році на місці старої дерев’яної. Простоявши пусткою після Другої Світової, з 1967 року вона стала костьолом.
Типовий для цих країв будиночок:
Із Вільшаниці переміщуємось у Лісько (Lesko), до якого їхати хвилин 15. Це уже повноцінне містечко на 6 тисяч чоловік, центр повіту (приблизно аналог нашого райцентру).
У Лісько досить гарна ратуша на площі Ринок, яку ми якось пропустили. Зате нагулялись по сусідній площі Конституції 3 Травня, яка теж досить цікава.
Місто для життя, а не щоб їздили тут всякі роздивлялись.
Та ми все ж позаглядаємо:) Площа по периметру суцільно забудована кам’яницями кінця 19 - початку 20 ст.
Але найцікавішою спорудою містечка є синагога, яка трохи осторонь, барокова, 1626-54 років. Її сміливо можна називати однією із найгарніших в Європі.
По війні тут розмістилась художня галерея, а з 1995 року - музей євреїв Галичини. Втім, воно все було закрите.
Костьол Явлення Пречистої Діви Марії 1539 аж року зведений у пізньо-готичному стилі. З тилу його закриває барокова дзвіниця першої половини 18 ст.
Костьол сам по собі:
Вид на найближчі гори з храмового пагорбу:
А ще у Лісько є замок. По дорозі до нього трапився ще один цікавий будиночок.
Замок родини Кмітів закладений у 1538 році. Остання капітальна відбудова сталась у 1956.
Відновлювали замок, понищений у Другу Світову, під будинок відпочинку гірників, досить своєрідно.
Ось такі панорамні вікна навряд витримали б облогу, зате який вид:)
Зараз всередині готель.
Із замкового пагорбу крізь голі дерева проглядає долина річки Сян, із якою ми ще не раз зіштовхнемось, подорожуючи цими краями.