Якщо їхати в Асканію-Нову, найперше треба мати на прицілі виїзд у степ на сафарі, котрий залишає по собі найбільше вражень. Але на зоо- і дендропарк, які в такому випадку залишаться в тіні, теж потрібно виділити час, бо й вони однозначно варті уваги. Тому у якості розігріву до степу, спочатку прогуляємось ними.
1.
2. У дендропарку треба відкинути всякий поспіх, і просто пройтись його затишними тінистими алеями. Так, це банально ліс, з одного боку, але з іншого - ліс посеред пекучого степу, що само по собі неабияке досягнення людини в усвідомленні природних процесів. Дітище Фрідріха Фальц-Фейна намагаються підтримувати у максимально наближеному стані до того, як він задумав сам.
3. Окрім розмаїття рослин (які тут не просто так, а щоб бачити, як виживатимуть у степових умовах), є ось такі симпатичні споруди.
4. Переважно це все ровесники парку, виконані у виді замкових імітацій.
5.
6. Поміж ними встановлений пам’ятник 16 десантникам, розстріляних німцями під час нацистської окупації. Дивно, але їхні імена так і лишились невідомими.
7. Найбільш пізнавані споруди парку - масивні водонапірні вежі, майже повністю вкриті диким виноградом.
8.
9. Є озерце.
10.
11. Багато білок, тільки це точно не ті, що будуть з радістю позувати. Чорних я взагалі до того ніколи не бачив.
12. Живності вистачає всякої.
13. Дотепна група з шести сосен, які в залежності від кута погляду виглядатимуть як три чи чотири.
14. Але час перебиратися в зоопарк. Першим після входу буде видно палац Фальц-Фейна. Це сучасна реконструкція, яку ще недобудували, як я зрозумів.
15. Пам’ятник самому засновнику заповідника у компанії дрохви.
16. Дівчину у фонтані прийнято вважати присвятою Серафимі, нещасливій першій любові барона, яка трагічно загинула, а він так і залишився холостяком.
17. Частина зоопарку суто пташина, особливо виділяються павичі, які ходять, де їм заманеться і нахабно випрошують гостинців у відвідувачів.
18. Їхні дівчата скромні-сіренькі як завжди.
19. Деякі мешканці зоопарку так і проводять усе життя в неволі, інші на тимчасовій перетримці у перервах між майже вільним життям у степу чи з других обставин. Пам’ятається, цей пелікан там всього-то гість, бо з перебитим крилом.
20. Рідкісні вінценосні і степові журавлі.
21.
22. Рожеві фламінго.
23. Водоплавних багато.
24.
25. І не знав, що такі існують в природі.
26.
27. Чорні лебеді. До речі, не тримають все життя однієї пари, на відміну від білих.
28. Дехто уміє насолоджуватися спекою, прямо як я іноді.
29. Неодмінними супутниками прогулянок по Асканії є половецькі баби. Їх ще Фальц-Фейн збирав задовго до того, як основна маса людей змогла усвідомити їх історичну цінність.
30. Інша частина зоопарку представлена ссавцями. Тут вони суто травоїдні, хижаків немає. Ну, майже:)
31. Гірський баран. Правда ж красень?
32. Горбатий пацан уже явно готовий плюнути на того, хто йому не сподобається.
33. Антилопи гарни утримуються подалі від людей, від переляку у них може статися розрив серця. Хз як вони при цьому витримують у дикій природі, де все життя - суцільна небезпека.
34. Відкриттям для мене став болотний олень. Виявляється, серед цих благородних тварин є види, для яких найкращий спосіб провести час - це валятися в багнюці.
35. Вцілому тварин у парку багато, всіх не знімав. І, як вже помітили, уникнув енного переказу історії створення заповідника та біографії Фрідріха Фальц-Фейна. Їх і так більш ніж достатньо. Скажу тільки, що якби після стількох періодів лихоліть він побачив своє дітище у нинішньому стані, то найпевніше б тішився. Ну а для повноти вражень, таки треба виїхати в степ. Уже наступного разу.
36.