Історична місцевість Вінниці у меандрі Південного Бугу, що частково перетинається із сучасним центром міста, у кінці 18 ст. отримала назву Єрусалимка. Ядром її життя був ринок, а навколо хаотично збивалися докупи будиночки, шинки, заїзди - єврейські, як можна здогадатися із назви. На наш час і євреїв у Вінниці лишилося мало, а від історичної забудови райончика ще менше.
1. У пам’ять про мешканців старої Єрусалимки кілька років тому на одній із її колишніх вулиць постав тематичний пам’ятник. Розташований він під кафе «Панъ Заваркінъ та Синъ» (яке й саме по собі дуже атмосферне).
2.
3. Іншим цікавим топонімом центру є площа Ліверпуль. Назву отримала насправді тому, що у радянські часи тут продавали пиріжки з лівером:) У наш час це слово вирішили обіграти по-новому, втуливши на неї двовимірних «Бітлів» (задумка хороша, реалізація така собі, як на мене). Паралельно зараз і трамвайна зупинка називається «площа Ліверпуль», так що народне ім’я уже фактично прижилося в офіційній якості.
4. Поруч можна сфотографуватися з класичною червоною будкою. Тепер для цього не треба їхати в Британію чи хоча б на Мальту.
5. Наприкінці 2018 року після епічного затяжного ремонту нарешті повністю відкрили Київський міст, один з трьох, що з’єднує частини міста обабіч річки. Приємною несподіванкою стала поява на перилах мосту перед новорічними святами одразу кількох «звірячих» скульптурок.
6. Коти граються з метеликами:
7.
8.
9. А цей живе сам по собі, на протилежній стороні від дороги.
10.
11. Крім котів, перила обжили два пташині сімейства.
12.
13. Варто сказати пару хороших слів і про підсвітку, раз уже згадав про цей міст, мені сподобалась. Ну а наскільки якісний ремонт, покаже час.
14.
15. У грудні минулого року так само перед святами живності на перилах побільшало ще на два сімейства.
16. Вираз морди лиця півня безцінний. У мене такий же, коли розумію, що проспав роботу.
17. Єноти:
18.
19. Кілька схожих звіряток розповзлись по іншим районам міста (не знаю, чи один у них автор). Мудра сова під Вінницьким торгово-економічним інститутом:
20. Песики біля дитячого кафе на Європейській площі:
21. Парочка на фонтані там же (до списку звіряток вони не дуже вписується, ну та нехай).
22. І жаба зі скарабеєм:
23.
24. Що добре, обзаводяться своїми символами і нецентральні райони. Одним із найвідоміших встиг стати фонтан «Сонячна система» на проспекті Космонавтів. Атлант, що тримає сонце, свого часу фігурував у тегах як #мужик_з_рафаелкою, шкода, що не прижилося.
25. Він же у туманно-нічному варіанті:
26. Бетонна книжка під дитячою бібліотекою, також просп. Космонавтів:
27. Лавочка з пізнаваними символами міста.
28. Ще далі в глибині району недавно з’явилася цікава група ліхтарів-кульбабок, на перехресті вулиць Порика і Ващука.
29.
30. Класні вони, у зв’язку з цим навіть можна пробачити, що жук-сонечко якийсь приплюснутий:)
31. Із початком війни на сході провідні університети їхніх міст роз’їхались хто куди, зокрема Донецький Національний осів у Вінниці. Однією з туристичних фішок довоєнного Донецька були ковані скульптури, тому не дивно, що під одним із нових корпусів університету скоро виросла металева троянда.
32. Бичок під ковбасним магазином на вул. Василенка:
33. Взимку буває вдягнений.
33a. І взагалі не відстає від останніх тенденцій:)
34. Незвична секція паркану над озерцем на мікрорайоні Тяжилів.
34a. Трохи згодом поруч з’явився кораблик:
35. Лелека на пологовому будинку на просп. Коцюбинського. Стімпанк, на який ми заслужили.
36. Ще однією новою і незвичною скульптурою стало янголятко у протигазі. Природно, що поставили його на одному з найбільш загазованих перехресть міста, між вулицями Миколи Оводова та Князів Коріатовичів.
37.
38. Наостанок покажу світлові кульки із холу ТРЦ «Мегамолл». Можливо, до теми вони не відносяться в повній мірі, але ж таки гарні.
39.
40.