Оригинал взят у
harmyk в
Жовто-блакитна лихоманка
Коли я вперше почув з новин, що активісти щось розфарбували у жовто-блакитний колір (це був Московський міст у Києві), я подивився на фотографію і подумав:
"Молодці активісти!"
Так, воно авжеж не дуже красиво, але ж найголовніше - це патріотичний меседж, який доносила та акція через широке висвітлення у ЗМІ. Хто ж міг тоді подумати, що ця маленька невинна акція переросте в ідею-фікс для сотень активістів, які з небаченою до того швидкістю, почали розфарбувати весь Київ і, на жаль, місто від того гарнішим чи патріотичнішим не стало.
Активісти щодня обговорюють, що б таке їм ще ожовтоблакитнити: паркани, мости, лавочки, урночки та, навіть, інколи дерева! Вони витрачають на фарбування багато часу та грошей, які часто збирають у перехожих та автомобілістів з прохальними табличками “на фарбу”. Але кому я це розповідаю? Ви ж і так усе бачите. Не помітити жовтоблакитність навколо може лише сліпий.
Інколи, коли бачиш черговий розфарбований об'єкт, хочеться закричати
"Шановні активісти, які фарбують у жовто-блакитний колір усе, що бачать, а особливо мости, благаю вас: ГОДІ ПАПЛЮЖИТИ КИЇВ! Те що ви робите - це вандалізм, несмак, примітивізм, бездарність та шароварщина."
Київ, Шулявський міст
Проблема в тому, що активісти, як і багато людей, думають, що результат їхньої праці красивий. На жаль, вони помиляються.
У мене порада для активістів. Якщо вже вам так подобається жовтоблакитнити мости та парканчики, якщо ви щиро вважаєте, що це красиво, то розфарбуйте спочатку усі стіни в своїй квартирі у патріотичні кольори! І не важливо - у вас євроремонт, чи старі радянські шпалери, беріть жовту та синю фарбу та фарбуйте. Уявляєте, як ви піднімете патріотичний дух ваших гостей. Вони зніматимуть взуття у жовто-блакитному коридорі, митимуть руки у жовтоблакитній ванні і питимуть чай з жовто-блакитної чашки на жовто-блакитній кухні. Це ж так красиво! Це ж вищий рівень прояву патріотизму. Чому ж я не бачу у Фейсбуці та твіттері тисячі фоток, як люди розфарбовують свої квартири?
Є дещо, що об’єднує нас із Росією - незрозуміла хвороблива схильність до розфарбовування. Подивіться, наприклад, на вулицю у місті Домодєдово.
Ну й придурки, подумав я. Пофарбовані дерева, пофарбовані стовпи від ліхтарів і пофарбовані бордюри, причому не просто так, а шахматкою. Зазвичай так фарбують бордюри у військових частинах (не знаю чому, до речі). Чи красиво це?
У Москві бордюри часто фарбують у жовтий та зелений кольори, а жовто-зелені паркани в Москві вже стали притчею во язицех.
Чи можна назвати людей, які зробили це адекватними?
Москва
У нас, на жаль, була та ж проблема, тільки в меншому масштабі. Але завдяки зусиллям активістів, ми обігнали росіян у номінації на найбільшу кількість бездарно розфарбованих міських об’єктів.
Черкаси
Дуже дивно, але багатьом людям і раніше подобалися побілені дерева та бордюри. Дехто навіть вважає, що дерева білять аби захистити їх від хвороб та шкідників, але чому у Європі дуже важко знайти побілене дерево? Хтось думає, що бордюри фарбують для підвищення безпеки на дорогах, але чому в Європі краща статистика ДТП при звичайних сірих бордюрах? Чому у нас весняний місячник благоустрою в першу чергу означає, що дерева, бордюри та стовпи від ліхтарів скоро стануть білими? Тотальна побілка дерев та бордюрів - такий же маразм, як і всюдисуще розфарбовування у кольори прапора.
Київ
Нещодавно я вже писав про те, до якого маразму доходить ЖЕК, на прикладі
розфарбованого у строкаті кольори занедбаного дитячого майданчику.
Ну й придурки, подумав я.
Але, що я мав подумати, коли побачив навколо мене некрасиво розмальовані мости та паркани у жовтий та блакитний кольори? Не звертати увагу на те, що з естетичної точки зору це некрасиво і заспокоювати себе тим, що це патріотично?
Миколаїв
Може мені й ці труси вважати красивими та патріотичними, через те, що на них зображена моя Батьківщина?
Я сприймаю ці труси - як неповагу до України! (сподіваюся, побачивши їх, у вас те не виникає бажання крикнути “Слава Україні!”). Так от, бездарне розфарбовування усього, що попадеться під руку, у жовто-блакитний колір я сприймаю, як неповагу до прапора та України. Прапор твоєї Батьківщини має викликати теплі позитивні емоції, породжувати відчуття годості за свою країну та за те, що ти є її частинкою. Ну не можу я відчути це і близько, коли бачу це...
...або це.
Жодних відчуттів, окрім відрази це не викликає, бо як не крути, воно некрасиве.
Ну це ж додуматися пофарбувати урни для сміття у кольори прапору! Хіба це не прояв неповаги до України?
Запоріжжя
От у Росії ж розмалювали сміттєві баки у кольори прапору США не від поваги до Америки, правда?
Так само десь росіяни розфарбували і у жовто-блакитний колір (не зміг знайти фото). Добре, що вони хоча б розуміють, що таким методом висловлюють неповагу. А у нас деякі активісти щиро вірять, що це патріотично. Журбинка…
Чому це некрасиво?
В жодній нормальній країні не розфарбовують вуличні об'єкти в яскраві кольори. Вони не фарбують дерева, бордюри, а мости, паркани і лавочки зазвичай розфарбовані у нейтральні кольори. "Але ж ми не просто фарбуємо, ми використовуємо для цього патріотичні кольори" скажуть активісти. "А що, в Європі нема патріотів, аби розфарбувати усе довкола?" - відповім я. Може європейці недостатньо патріотичні або ліниві? Ні, просто там люди виражають свій патріотизм нормальними, більш традиційними методами.
Що ми бачимо в Парижі? Прапори! Не розфарбовані дерева як тут:
а ПРАПОРИ!
Американці відомі своєю любов'ю та повагою до свого прапору. У них навіть є така штука як "pledge of allegiance" (
присяга на вірність прапору США).
Прапор з зірками та стрічками - звична річ на будинках американців. Можна з впевненістю сказати, що американці - фанати свого прапору. Але наврядче ви знайдете в Америці паркан чи міст, розмальований у патріотичні кольори.
Як має виглядати патріотичний міст?
Так:
А не так:
Ужгород
Правда ж з прапорами гарніше? Замість того, щоб збирати гроші на фарбу та робити місто некрасивим, краще скинутися на прапори і прикрасити місто (хоча ще краще збирати гроші на броніки).
Ще одна важлива деталь, на яку варто звернути увагу - це халтура. Багато активістів дуже неякісно фарбують мости та паркани.
Київ
Після них залишаються мазки від фарби на тротуарі. Часто вони фарбують криво, "на око". Вони залишають нитки, які натягують для рівномірного фарбування. Часто вони не готують поверхню і фарбують просто шар старої фарби або наклеєні паперові оголошеннях. Інколи, закінчивши збір коштів, вони викидають таблички "на фарбу" просто на тротуар, як сміття. Складно знайти справді якісно зроблену роботу. Бажання фарбувати можна пояснити патріотизмом, але як пояснити халтуру?
Київ
Чому результат їхньої роботи виглядає так, ніби це фарбували не патріотичні активісти а халтурники з ЖЕКу?
Авжеж, я не проти фарбування, як такого. Я проти примітивного розмальовування у жовто-блакитний, або інші кольори. Хочу навести приклад хорошого патріотичного розфарбовування, яке прикрашає місто:
Авжеж, щоб створити таке, треба мати талант.
І не обов'язково використовувати лише жовто-блакитну фарбу. Людська фантазія не обмежується двома кольорами.
Київ
Я щиро ДЯКУЮ людям, які спраді роблять наше місто кращим.
Київ. Русанівка
З будь-якого правила, як відомо, завжди є винятки.
Дозволяється розмальовувати назви населених пунктів, які наша армія звільнила від сепаратистів, аби позначити, що місто тепер контролює Україна, ну і щоб сфоткати та підписати напр. #Славянскнаш
Також, я з розумінням ставлюся до нещасних людей, які довгий час були заручниками захоплених сепаратистами міст, і тепер вийшли ожовтоблакитнювати його. Тому, за бажанням, хай фарбують усе, що побачать. Це буде свідченням того, що звільнені міста на сході хочуть бути з Україною. Такого виправдання немає у киян, бо столиця не була окупована і сепаратизмом тут і не пахло. Хоча треба зауважити, що коли патріотичні європейці звільняли міста від нацистів у 1944 році, вони позначали перемогу не фарбою, а прапорами.
У кінці я зібрав декілька основних аргументів активістів-фарбувальників, які вони виказують, коли чують критику їх діяльності.
FAQ
- А що, краще сидіти на дивані і нічого не робити?
Я: Краще справді сидіти на дивані і нічого не робити, ніж фарбувати усе навколо жовто-блакитною фарбою. Якщо у вас є хист і бажання створити щось красиве та зробити місто кращим - я цілковито вас підтримую.
Черкаси
- У вас просто викликає відразу український прапор і його кольори. Зізнайтеся в цьому. Ви просто не патріот і не любите наш чудовий жовто-блакитний прапор.
Я: Наш жовто-блакитний прапор викликає у мене приємні та найпатріотичніші почуття. Я дуже радію, коли люди вивішують українські прапори у себе на вікнах, балконах та автомобілях. У мене у самого вдома на стіні висить жовто-блакитна стрічка. Але мені дуже не подобається, коли активісти використовуючи кольори українського прапору псують місто розфарбовуючи усе навкруги.
Київ. Святошинський міст
- От ви кажете, що розфарбовані мости це не красиво. А мені подобається, і усім моїм друзям подобається! Хто ви такий, щоб вирішувати, що красиво, а що - ні?
Я: Справді, я не експерт з естетики, але переконаний, що фарбування усього в жовто-блакитний колір це некрасиво. Якщо ви думаєте навпаки - раджу звернути увагу, що нічого подібного ви не побачите в Європі, так само ви не побачите там побілені дерева та строкаті парканчики. І ще, в питаннях естетики вуличного простору для мене взірцем є Європейські а не Російські міста. Я за те, щоб робити місто кращим, а не примітивно розмальовувати його.
Київ
- А що ви зробили, щоб допомогти армії та Україні. Ми виходимо на вулицю, витрачаємо час, сили та гроші, щоб розфарбувати місто в жовто-блакитний колір. Авжеж легше сидіти на дивані і бездумно стукати по клавіатурі.
Я: Я багато чого роблю і допомагаю армії. Лише за липень я віддав половину зарплати на підтримку наших вояків. Я патріот, я люблю український прапор і мені не подобається, коли його кольори використовуються для псування мого міста.
Ужгород
Давайте гуртуватися навколо ідеї, що Київ треба зробити красивим, а не просто жовто-блакитним.
Київ. Вулиця Жилянська