Нарешті я за не знати скільки часу побувала на концерті...
Не знаю що то таке твориться,чи то я вже занадто звіикла до хвлявних входів за час, коли Антон працював у клубі і тому тепер не ходжу, бо платити не хочу, чи то я просто так вже постаріла... Але на концертах я вже дааавненько не була...А вчора таки наважилась піти на Люк!І зовсім не шкодую,бо було дуже кльово, були нові пісні, було купа знайомих, був позитивний настрій і я нарешті відчула себе частиною львівської тусівки, бо хоч десь показалась, шо я таки є і я жива, але просто давно не ходила на концерти... Отаке...
А сьогодні був день якийсь дивний...Я б сказала,що розчарована з нього, якби не час, проведений з коханим... Взагалі такими речами не діляться, але для мене то було на стільки приємно і ця подія для мене була най-най-най позитивнішим моментом цього дня, що я вирішила таки про неї розказати...Сиділи ми сьогодні з коханим на ліжку, і він мені отак рукою проводить по щоці, легенько забирає волосся і каже "Так гарно.." я питаю "що гарно?", а він мені відповів "Ти гарна".
Усе... Більше навіть нічого писати не хочеться на стільки мені приємно і тепло на душі навіть від згадки про цей момент... От відчуваю себе щасливою в такі моменти... Дякую тобі, коханий, за них!
![](http://pics.livejournal.com/zubnafeja/pic/000fb4t3/s320x240)