Я наперед ніколи не вивчаю маршрут, Мені неважливо, тільки б ти була тут, Все рівно, куди нас понесе вітер. В житті неважливий сигнал GPS, Якщо не один ти рюкзак свій несеш, То знайдеш для себе десь таки місце.
Buenos días
Страшенно боюся зловити склероз в старості... Забути стільки чудових миттєвостей, подорожей, вражень...
Ні, я хочу крізь сльози сміятись, Серед лиха співати пісні, Без надії таки сподіватись, Жити хочу! Геть думи сумні!
Іноді я буваю огидним сам собі і думаю багатьом вам. В країні війна, а я пощу фоточки, звіти з концертів, фестивалі, пишу про якісь книги, серіали і іншу лабуду. Але я роблю то свідомо. Так мені також дуже болить, я також до пізньої
( Read more... )
Буває, часом сліпну від краси. Спинюсь, не тямлю, що воно за диво,- оці степи, це небо, ці ліси, усе так гарно, чисто, незрадливо, усе як є - дорога, явори, усе моє, все зветься - Україна.
Я розкажу тобі Без непотрібних слів Про те, що на цій землі Є моє місто.
Môre
Ніяк не можу зрозуміти ниття багатьох. От, поряд будують будинок, вирубали ліс ( засипали озеро, перекопали поле)... І всі так забувають відразу, що щоб побудувати їхній будинок також вирубали ліс, чи засипали озеро. В село валіть, там не буде будинків поряд. Але щоб
( Read more... )