Oct 01, 2008 13:34
Не можна однозначно сказати скільки позитиву чи негативу вона мені подарувала…
Не можна виміряти ні емоціями,ні словами,ні сміхом ані слізьми того всього,що трапляється з тобою,коли ти раптом отак все змінюєш і потрапляєш в зовсім інший світ…
Але це ціла веселка подій і переживань і це те,за що ніколи не будеш шкодувати…..
Від захоплення всім новим і навіть повітрям,яким зовсім інакше дихається, ситуацій абсолютного безвихіддя,коли «денег ноль,секса ноль,музыка сдохла» і ти прокидаєшся з думкою «як далі?!куди далі?» , тиняєшся від самого ранку до пізнього вечора чужими вулицями,а скорше блоками в пошуках роботи і відчуваєш себе такою приниженою,адже знаєш, що який латинос,який навіть не розмовляє англійською працює, а ти маючи набагато більше переваг на рівні розумовому почуваєшся майже бомжем…Економиш на всьому можливому,навіть на кондиціонері,без якого в хаті просто неможливо дихати…
І на їжі, і на транспорті і…Та на всьому економиш! Все ж залишається щось таке,що каже тобі «keep going” і ти далі борешся, не здаєшся , бо не все так погано…Бо все могло б бути гірше, бо ти сама собі маєш довести,що все ти можеш і що ти набагато вища за того латиноса і,якщо він зміг,то чому ти не зможеш? Міняєш одну роботу,іншу і тут ні з того ні з сього тобі ,як грім серед ясного неба ,трапляється те,на що ти чекала…… І раптом все абсолютно міняє свої позиції…….Ти працюєш і працюєш не просто так,а з величезним задоволенням,ти спілкуєшся, ти зустрічаєш купу нових людей, і проводиш просто незабутній час вже з давно знайомими….. І тобі хочеться посміхатись, хочеться радіти і прокидатись зранку з усмішкою…Хочеться обійняти цілий світ і зізнатись Америці,що любиш її! Бо вона тебе навчила стільки всього…. Бо ти сама на власні очі побачила як там і ти переконалась в тому, що американці не тупі і що країна ця відкрита для всіх… І більшої школи життя ти,мабуть, ще ніколи не проходила……. Так, це й справді хрещення в житті….А потім найкращі дні в твоєму житті……. Дні, коли ти все, про що ти мріяла здійснюється і ти просиш когось вщипнути тебе, бо не можеш повірити ,що таке можливо!
Отак раптом… Все підряд… Зараз перед очима проминає стільки позитиву…..
Дружна компанія, яскраве сонечко і вітерець і ми з друзями на машині мчимось по хайвей, довкола пальми, вінка відкриті і з них гучно лунає музика з місцевої rock station, а ми щасливі і ми кричимо від щастя!!! І нам все рівно, що хто подумає про нас, неповнолітніх за американськими законами дітисьок, що верещать з машини під улюблену пісню…
А потім закупи… І ти вже не дивишся на ціни, ти купуєш те, що тобі подобається і купуєш щось для друзів, родини, коханого……І почуваєш себе так легко і не віриш, що потрапила в цю казку…….. І все йде за планом…… Та за яким планом?! Все йде спонтанно, але на стільки позитивно, що навіть найкращий план би цього не передбачив….
І Нью Йорк……Нью Йорк величне місто…….Воно велике і навіть краще, ніж я собі його уявляла… Нью Йорк загадковий і чарівний і вдень і вночі, і в дощ і в сонячну погоду… Це місто невичерпної фантазії….. Місто різних класів і субкультур, місто інтелігенції і простих людей…… Думаю, це місто залишиться в моєму серці назавжди і завжди змушуватиме мене повертатись туди….знову і знову…… Бо це інший світ…… І не буде такого дня, коли б воно мене чимось не здивувало………
Можливо продовження буде…….
відчуття,
Америка,
спогади