Пам"ятаю той момент, але тоді сподівався, що це щось тимчасове. А тепер бачу, що нічого більш стабільного ніж то "тимчасове" нема (сподіваюсь, що Декарт не образиться за перекручування його висловів)
ха-ха, так не вийде. Бо ми дивимося з системи, яку самі ж препаруємо. Ми вже вносимо тим, що заглядаємо у ту систему, частину себе. Це як відкрити дверцяту фотіка, щоб поглянути, чи є там плівка, цим самим вплинувши на неї. Або розрізати термос, щоб переконатися, чи є в ньому вакуум.
Семаджик тобі в путь-дорогу, ним швидше відкривати і випилювати криві лінки.
Reply
Reply
Reply
Reply
Reply
Reply
Reply
Reply
Reply
Reply
Reply
Reply
Leave a comment