Сидів цей хлопчина в суботу, і грав так, що я аж заслухалась... Люблю бандуру до неможливості. Хоч грошей у самої небагато, я з ним трохи поділилась, а тоді вже чесно сіла і слухаю...
Підійшов якийсь молодик русскагаварящій, попросив сфотографуватися, хлопець з радістю, і навіть трохи з гордістю, розправив плечі, посміхнувся, приготувався до знимки... "Да нє, ти тіпа іграй давай", з такими словами турист сідає біля нього і глузливо схиляє голову "в задумі", кулак біля опущеної голови, картинна журба просто. І рже.
Хлопчина опустив лице, і почав щось грати тихенько...
Фото готове.
Аааааа. Ну от як? Як можна бути таким @#$%&ом???
Я надіюсь, що юнак не сприйняв це настільки близько до серця, як я. І надіюсь, що дзен мій виросте настільки, що я в такій ситуації не змовчу наступного разу...